I tidigare avsnitt...
- Jag tar inte medicinen. - Jag tänker inte förlora dig igen.
Kom tillbaka upp.
- Det är otroligt. - Det är ett mirakel.
Jag är en återvändare.
Jag hade kunnat hjälpa dig.
Jag ville inte att det skulle definiera mig.
Ray Richards. Han uppvisar symtom på viruset.
- Han är inte en återvändare. - Nej.
Det var Henry Langston.
De sa att vi inte kan bli smittade, men det visade sig att de hade fel.
Vi måste skrida till handling i kväll!
Jag är en bra människa.
Jag hjälper PTA och är frivillig för Röda korset.
Jag donerar till soppkök. Inte bara billiga grejer.
Ekologiska soppor. Bra pastasås.
Det är inte din goda moral som ifrågasätts här.
Emma är fyra nu.
När hon såg korset på vår dörr började hon gråta.
- Jag också. - Synd att du behövde genomlida det.
Med barnen och viruset... Jag kan inte ta risken.
Jag förstår verkligen vad du går igenom.
Men är du säker på det här? Vill du vända en närstående ryggen?
Det här var min bortgångne mans far.
Jag är ledsen, men han kan inte bo med oss längre.
Minns du Timothy Baumgartner? Hans källare?
Sommarlovet efter sexan. Han försökte få oss höga.
Vi sprang därifrån skrikande.
Jag var så rädd.
Jag gick tillbaka till källaren efter att jag hade följt dig hem.
Vi hånglade. Det var kul.
På vägen hem stukade jag foten.
- Du sa att du tränade... - ...gymnastik på framsidan.
Den morgonen hade min far sagt att han ville lämna stan några dagar.
Jag skulle gå hem och passa Ray.
Du skyddade alltid din lillebror.
Inte den dagen.
Jag var så trött på min fars skitsnack...
...och på att ta hand om Ray.
Jag gick hem till dig och din pappa bandagerade mig.
- Är han fortfarande medvetslös? - Till och från i fyra timmar.
- Han blir sämre, visst blir han? - Jag tror det.
- Ledsen. Vi har stängt. - Vet ni vem som ritade korset?
Får jag se era övervakningsfilmer?
Kameran fungerar inte. Den har varit trasig ett tag.
Jag vet att du gjorde anspråk på en återvändare. Din faster Heather.
Vill du inte förhindra att nåt liknande händer igen?
Du... Jag skulle verkligen uppskatta om du bara gick härifrån.
Varför vill du titta på de här gamla fotona?
Gamla foton är dyrbara. Försiktigt!
De bär på historia. Bortglömda känslor och minnen.
Man ska inte leva kvar i det förflutna-
-men inte heller glömma bort det.
Då kan det komma tillbaka och ställa till det för en.
Jag minns det här.
Pappa sa att mitt namn skulle stå där en dag.
Margaret. Vad trevligt att se dig.
Du nämnde inte att du var släkt med William Kirk.
Han var min farfar.
- Kände du honom? - Tänker du bjuda in mig?
- Ja, självklart. Stig på. - Tack.
Din farfar jobbade på fabriken.
Det stämmer, men han var en arbetare-
- bland hundratals andra. Jag trodde inte att du skulle minnas honom.
Glöm inte att jag är huvudförmannens dotter.
Jag visste vilka nästan alla som lyfte en hammare där var.
Jag pratar gärna vidare-
- men min kusin kommer hem när som helst.
Jag vill inte vara en oartig gäst. Ska vi åka till stan på en fika?
Det var en tragedi, det som hände din farfar.
När han dog i den där branden.
Det gick många rykten om familjen Langston på den tiden.
Otäcka rykten.
Jag var bara en flicka. Allt jag vet är det jag fick höra.
Fanns det minsta gnutta sanning i de ryktena-
- skulle jag inte klandra nån som vill hämnas på min familj.
- Skulle du? - Vad är det du vill, Margaret?
Avbryt affären.
Och håll dig borta från min familj.
- Jag fick ditt samtal. Hur många? - Fem, än så länge.
Familjerna är rädda nu när viruset drabbar levande.
- Är nån av dem sjuk? - Inte vad jag kan se.
Jag antar att smekmånaden är över.
Jag tänkte...
Det kan hjälpa dem att få veta att du sitter i samma båt.
Det kan gå ut över mitt jobb om halva stan hatar mig.
Att träda fram vore en modig handling.
Du skulle bli förvånad över hur smittsamt det kan vara.
Jag pratade med henne i morse. Hon vägrade att ändra sig.
Ursäkta. Får jag prata med er?
Agent Bellamy. Jag hjälper till med de återvändande.
Är det du som ska placera min svärfar?
Det finns ingenstans att placera honom.
Vart fördes de återvändande som ingen gjorde anspråk på, då?
- Regeringen inhyser dem nånstans. - Vill du verkligen lämna honom där?
Säg inte så. Du vet inte vad jag går igenom.
Du vet ingenting om det här. Vad ger dig rätten att döma mig?
Nån ritade ett kors på min dörr. Jag måste skydda min familj.
Den där mannen är din familj.
Han är en människa, som du.
En människa? Jag vet inte vad det där är.
Kom in.
- Tant Lucille. - Hej, Maggie.
Efter allt som hänt kan jag tänka mig att du inte har ätit ordentligt.
Tack.
Jag vill också be om ursäkt.
Det jag sa till din mor under den där middagen...
- Hade jag vetat att hon skulle... - Du slet henne i stycken.
- Jag insåg inte hur arg jag var. - Hon förtjänade det inte.
Jag beklagar sorgen.
Folk dumpar sina återvändande vid Toms kyrka. Visste du det?
- De är rädda. - Efter skräckpropagandan.
- Den som ritade korsen... - Ett virus sprider sig. Folk...
Det har bara drabbat en icke-återvändare.
Tack för att du upplyser mig om vad som händer i min egen stad.
Korsen kanske bara är början.
- Vi vet vad som hände förut. - Förut?
De som dog i fabriksbranden.
Kom igen. Vi vet inte vad som...
Vi vet att de blev mördade. Om och om igen.
Historien har en förmåga att upprepa sig själv.
Det är från en hemsida.
Ett gäng dumhuvuden som kallar sig "Arcadias sanna levande".
- Vet du vilka de är? - Nej.
Men jag ska prata med nån som kanske gör det.
Gör en kopp te och koppla av under tiden.
Du är som en stresstornado. Du gör mig nervös.
Hej.
Jag vet hur Rachael blev bättre.
Om jag har rätt kan det leda till ett botemedel.
- Barnet? - Du är den enda som har tillfrisknat.
Jag tror att det är för graviditeten.
- Skulle barnet ha botat henne? - Det skulle inte vara första gången.
När en gravid kvinna är sjuk-
- kan de fetala stamcellerna bidra till att stärka hennes immunförsvar.
Vad är det du ber om?
Jag vill ta ett fostervattenprov-
- och se om de friflytande cellerna kan bota viruset hos andra.
- Finns det några risker? - Ja, det är ett invasivt ingrepp.
I det här fallet finns det en mycket liten risk för missfall.
- Med det sagt är det... - Det är ingen fara. Jag gör det.
Det är ju bara ett fostervattenprov.
Kan det hjälpa andra är det en självklarhet.
Jag meddelar dr Brunner. Hon kommer att utföra proceduren.
Vi kan göra allt här. Du är hemma i eftermiddag igen.
Maggie... Tack för att du har funnits där för mig genom allt.
Självklart. Det är mitt jobb.
- Du tvekade inte ens. - Nej. Varför skulle jag?
Jag måste berätta en sak.
När du låg medvetslös-
- tänkte jag ge dig medicinen mot din vilja.
Maggie hindrade mig.
Jag visste att jag gjorde fel.
Men att bara stå där-
- och se dig försvinna, hjälplös... Jag är ledsen.
Jag förstår.
Ursäkta att jag är sen.
Jag satt i telefon med Key Club. Alla är ängsliga över korsen.
- Är allt väl? - Ja.
- Rachael ska ta fostervattenprov. - Fostervattenprov?
Är det nödvändigt? Det finns ju risker.
Jag vet. Maggie förklarade allt.
Om nåt är fel med honom, tänker ni då avbryta...
Det här handlar inte om det, Janine.
Maggie tror att fostervattnet-
- kan vara en nyckel till att bota viruset.
Det är ju fantastiskt.
Jag måste till Key Club-mötet. Vi ses hemma sen.
Allvarligt?
Du vill nog ändå inte ha dem.
Jag tänkte att du ville ha sällskap.
Sen ville jag ställa några frågor om nåt jag jobbar på.
Ray gjorde det här mot sig själv.
Han hatar de återvändande. Han undvek dem.
Så hur fick han deras sjukdom?
- Det var säkert inte avsiktligt. - Nej. Det hade fordrat eftertanke.
En gång försökte han föda upp kycklingar i vårt kök.
Vem tror du fick städa upp efter de satans fåglarna? Jag.
Hela mitt liv har jag tagit hand om honom.
Jag har skyddat honom från mobbare. Från min far.
Vet du varför jag inte gick på konstskola?
Jag var rädd att nåt skulle hända honom om jag åkte.
Och nu drar han på sig det här? Hur inkompetent måste man vara?
Jag menade det inte.
Ta en macka, vet jag.
Vad ville du fråga mig?
Det finns en grupp idioter som träffades på Twain's.
De kallar sig De sanna levande.
Jag undrar om du har sett dem eller vet nåt om dem?
Du skojar, va?
Vill du fortfarande inte ha lök i potatissalladen, Henry?
- Du kom ihåg. - En mor glömmer aldrig.
Då ska vi se... Perfekt. Det är ditt bästa verk hittills.
Perspektivet på taket är lite fel. Ser du?
Jag hämtar färgpennor.
- Tror du att han såg korset? - Nej.
Jag tror att Lucille tvättade bort det i tid.
Hallå? Ja.
Va? Hur kan det komma sig? Vi ska träffas i morgon.
Jag förstår.
Tack för samtalet.
Det var banken. Addison har dragit sig ur affären.
- Sa de varför? - Nej, inte ett ord.
Han var så angelägen.
- Jag kan lösa det här. - Släpp det.
Gör inte affärer med nån som beter sig så.
- Jag vill höra det från honom. - Släpp det, Henry.
Du kommer att hitta andra investerare.
Jaså?
- William. - Theodore.
Nej. Jag dejtade en Teddy.
Teddy Hawkins.
- Jag tålde honom inte. - Du var svartsjuk.
Kanske.
Är den till Teddy?
Jag såg den i en presentbutik och kunde inte motstå den.
Nathaniel.
Ge mig din hand, fort.
Oj. Han är stark.
När jag ger Ray sprutan blir det en kapplöpning mellan viruset-
-och stamcellerna som angriper det.
Jag vet inte om det fungerar. Även om det gör det-
- kan han bli sämre innan han blir bättre.
Hur många ampuller har du kvar?
Inte många. Kan du fixa fler?
Hon ringer inte tillbaka.
- Maggie. - Vila bara, Ray.
Om jag dör...
- ...vill jag förbli död. - Va?
Men om jag kommer tillbaka - säg åt Elaine att inte lita på mig.
Det kommer inte att vara jag på riktigt.
- Hur gick det? - Bra.
Jag behöver bara vila ett dygn.
Vi kollar till dig ibland.
Jag har lagt några extra filtar på din säng.
- Säg till om du behöver nåt. - Tack.
Tom... Maggie hade ingen rätt att göra så här.
- Vad menar du? - Hon gav Rachael skuldkänslor.
Hur skulle hon kunna säga nej när hon sa att alla skulle dö om...
- Hon äventyrade inte barnets liv. - Det vet vi inte.
Det kan bli komplikationer.
Barnets snabba tillväxt, omständigheterna...
Vi låter bli att fokusera på saker som inte har hänt än.
Maggie gick med på att göra fostervattenprovet-
- för att hennes bästa väns bror är sjuk. Därför tar hon riskerna.
- Hon försökte rädda ett liv. - Jag också.
Det är som du har sagt hela tiden:
Vi måste sätta tilltro till Gud och lita på att allt löser sig.
Jag försöker.
Jag måste till kyrkan.
Vad tycker du om namnet Nathaniel?
- Rachael föreslog det. Jag bara... - Jag gillar det.
Jag gjorde en sak till dig.
Hittade du på den själv? Kom.
Joey Nolan. Han verkar vara gruppens ledare.
Jag gick i skolan med hans pappa. Jag tror inte att han är farlig-
- men folk i den här stan blir allt svårare att förutsäga.
Jag vet att det här är en balansgång för dig.
- Du bor här... - Du har rätt.
Det påverkar inte mitt jobb.
- Kan vi plocka in honom? - Ja, men jag har ett bättre förslag.
Kan jag hjälpa er, sheriffen?
- Hur är läget, Joey? - Bara bra.
Var befann du dig i går?
När alla de röda korsen ritades på folks dörrar.
- Jag vet inte. - Du vet inte?
Vet du inte om du ritade ett kors på mr Millers dörr?
Du minns väl mr Miller? Han var fysiklärare i mellanstadiet.
Han ringde väl din pappa-
- och var orolig för att du låg efter i pubertetsutvecklingen?
Jag minns att din pappa blev orolig.
Han erkände nåt för mig över en öl. Vad var det?
- Sheriffen... - En saknad testikel.
Var det därför du vandaliserade dina grannars hem i mörkret?
För att du inte har stake nog att göra det i dagsljus?
Ritade du korset på spritbutiken? Du är där fem gånger i veckan.
Ni vet väl vilka som kommer och går i spritbutiken, sheriffen?
Ni vet att de är farliga. Därför kallade ni in armén.
- Ni vet att de inte är som vi. - På vilket sätt, Joey?
- De är inte naturliga. - Du menar att de är annorlunda?
Ser jag annorlunda ut, tycker du?
Svara.
Tycker du att jag ser annorlunda ut?
- Bort från mig. - Ser jag annorlunda ut?
En person med bara en kula borde respektera andras olikheter.
Kom ihåg mitt ansikte, Joey.
Har du problem med återvändare så har du problem med mig.
Jag låter några poliser patrullera och hålla ett öga öppet i kväll.
- Du tycker att jag gick för långt. - Hade inte du gjort det så hade jag.
- Vet Maggie om det? - Ja.
Okej.
Rachael. Rachael.
- Ledsen att jag stör dig. - Ingen fara. Vad står på?
Tom ringde. Han är i kyrkan. Det är inget allvarligt.
Han är bara bekymrad över folks attityd mot återvändarna.
Han vill att vi åker hem till min syster.
- Har nåt annat hänt? - Nej, det är bara av försiktighet.
Jag hämtar dina skor.
Jag har redan packat din väska.
- Hur länge ska vi stanna där? - Jag vet inte ännu.
- Henry. - Får jag komma in?
Jag är ledsen att vi missförstod varandra.
Jag borde inte ha verkat så säker.
Jag övervägde fortfarande andra alternativ och...
Jag vet att det är ett stort åtagande-
-men drar du dig ur får du ångra dig.
För på ett eller annat sätt kommer jag att få igång fabriken.
Langston Furniture betyder allt för mig.
För min familj. Men det handlar inte bara om oss.
Det handlar om att väcka liv i stan. Vi lever i en slit-och-släng-kultur.
Vi kastar bort saker och människor som om de inte betydde nåt.
Jag tänker påminna folk om vad det innebär-
- att göra och äga dyrbara, amerikansktillverkade möbler.
Den här fabriken handlar inte bara om möbler-
- utan om att återställa storheten i amerikanskt företagande.
Vilket medryckande tal.
Mr Langston. Jag heter William. Jag är Brians farfar.
- Jaså, Brian nämnde inte... - Jag gillar inte att skylta med det.
I synnerhet inte med tanke på hur vissa ser på oss här i stan.
Jag förstår.
- Välkommen hem. - Det känns skönt att vara tillbaka.
Särskilt nu när ni väcker liv i fabriken.
Jag jobbade nämligen där långt innan ni föddes.
Är det sant? Om du söker jobb nu-
- så behöver vi nån som vet vad han gör.
Om din sonson genomför affären, det vill säga.
Vore jag du, Brian, skulle jag ta med den här mannen till banken direkt.
- Är du säker? Om ni inte vill... - Vi har precis hört vad han vill.
Javisst. Vi gör det.
Mr Addison, allt ser bra ut på er sida.
Mr Langston, tja... Vi har en del att göra.
Arcadia Bank and Trust har striktare krav-
- på sina företagslån än vad ni förmodligen minns.
- På er tid... - Kan vi komma till saken?
Marken är inte värd så mycket som ni tror. Ni behöver mer säkerhet.
Jag förstår. Huset, då?
Vill du återbelåna ditt hus?
Är du säker på det?
Om det är det som krävs för att få igenom affären, ja.
- Du vet att jag är god för det. - Jag tror att det är genomförbart.
När du blir bättre ska vi göra sloppy joes.
Visst är de väl dina favoriter?
Har du lust att köra hem henne?
Det kan dröja innan injektionen har nån effekt på Ray.
Hon behöver duscha, sova lite...
Du, då? Får du sova nåt?
Nej. Hon gick bara med på att åka om jag stannar hos Ray i natt.
- Tant Lucille kom förbi i dag. - Gjorde hon?
Hon försökte be om ursäkt för hur hon behandlade mamma.
Jag var hård mot henne.
Känner jag Lucille rätt är hon ännu hårdare mot sig själv.
Hallå? Hallå?
Tant Lucille. Det är jag. Maggie.
Hej.
- Hur mår du? - Jag mår bra.
- Det har varit bättre. - Jag vet, gumman.
Jag ville bara säga att jag också var arg på mamma.
Jag välkomnade henne inte precis med öppna armar, så...
Jag förstår varför du sa som du sa.
- Kunde jag ta tillbaka... - Det kan du inte.
Vi försöker gå vidare i stället.
- Hallå. - Nåt kommer att hända i kväll.
Vi fick precis ett anonymt tips.
Nån på Twain's såg vad du gjorde och ändrade åsikt.
Han tyckte att De sanna levande gick för långt.
Han ville helt enkelt inte vara delaktig i det längre.
Jag kör till Toms kyrka nu. Bara för att vara på den säkra sidan.
Jag tar några varv runt stan. Visar min närvaro.
Janine? Rachael?
Är det nån hemma?
DET ÄR EN POJKE!
- Hallå? - Var är du, Janine?
Hej, hjärtat. Jag är med Rachael.
- Vi är hos en gynekolog i Crestline. - Varför? Är nåt på tok?
Nej, jag tyckte bara att hon skulle gå till en annan barnmorska.
- Jag skulle vilja prata med henne. - Hon är inne hos läkaren nu.
Jag hittade din dagbok, Janine.
Den skulle inte du ha läst. Den är privat.
Vi måste prata, Janine.
Så fort ni är klara kommer du hit med Rachael-
-så ses vi här, okej?
Janine?
Vänta. Hej, Marty.
- Är du i kyrkan? - Nej, hemma. Hur så?
De som ritade korsen kan ha nåt i görningen.
- Ska de göra nåt mot kyrkan? - Jag vet inte. Jag är på väg dit.
Vi ses där. Janine...
- Vad försiggår? - Inget än så länge.
- Har du sagt nåt till dem? - Nej. De har det redan jobbigt nog.
- Har du hört nåt om Ray, då? - Läget är oförändrat.
Jag kan inte stanna här. Jag måste hem.
- Är allt som det ska? - Janine tog Rachael till barnmorskan.
Hon är lite väl överbeskyddande. Jag är bara orolig att...
Det är Janine.
- Jag är i kyrkan. Är ni hemma? - Det är jag, Tom.
Det är nåt som är fel. Janine beter sig märkligt åt.
- Vad menar du? - Det är bara en känsla.
Hon verkar försöka hålla kvar mig här.
Jag vill bara vara hemma i min egen säng.
- Var är ni? - Hos Kimberly, som du sa åt oss.
Sa hon att jag sa åt er att åka dit?
Ja, att du var bekymrad över reaktionerna mot de återvändande.
Vi måste få dig därifrån.
- Varför? - För att du har rätt.
Janine ljuger. Hon vill hålla dig från mig.
Varför skulle hon försöka...?
Hon vet att jag är förälskad i dig.
Utan mig får hon inte träffa barnet.
- Tom... - Det är sant.
Jag har försökt att göra det rätta under hela den här tiden, Rachael.
Försökt att vara en bra man och pastor.
Sanningen är att jag älskar dig.
Bara dig.
Det har jag alltid gjort.
Jag älskar dig också.
Håll ut... och gör henne inte upprörd. Jag kommer och hämtar dig.
- Är allt som det ska? - Det kommer det att bli.
Jag stannar kvar och håller ett öga på saker och ting.
Det är tårgas. Ut, allihop! Håll för ansiktet. Den här vägen!
Öppna bakdörren! Släpp ut gasen.
Följ agent Bellamy ut. Håll för era ansikten!
Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Text: Fredrik Ringstedt-Axberg www.sdimedia.com